Tog petka počelo je ostvarenje svih naših snova.Započeli smo putovanje koje se duboko urezalo u naše pamć enje, putovanje koje će zauvijek ostati dio našeg sjećanja.U velikom iščekivanju okupili smo se u zračnoj luci Split,u 8 sati ujutro. Iako smo bili umorni zbog neprospavane noći, to se sigurno nije vidjelo na našim licima. Lica su bila ozarena i moglo se vidjeti uzbuđenje svakog od nas. Znali smo da onog trena kad stupimo u avion sve  počinje i da ćemo sljedećih 5 dana provesti u glavnom gradu jedne kraljevine. Kako su minute prolazile, jedva smo čekali oprostiti se od roditelja i proći kroz carinu. Kada smo prošli sigurnosnu provjeru svi smo već vrištali od uzbuđenja. Odbrojavali smo tako i posljednje sekunde kad smo predali kartu i ušli u avion. Za neke je prva vožnja avionom bila uzbudljiva, možda i malo strašna,ali sve smo to zajedno prošli. Uzbuđenje je raslo i to se moglo osjetiti.
Kad smo napokon sletjeli, jedva smo čekali da iziđemo iz aviona i napokon stupimo na englesko tlo. Na aerodromu nas je čekala naša group assistent Sabrina.Čekajući autobus, svratili smo u obližnji kafić i popili kavu,čaj ili pak vruću čokoladu kako bismo se razbudili. Kad je autobus stigao, bilo je čudno kako se ulazi s lijeve strane i volan stoji s desne. Vožnja do hotela nije trajala dugo jer smo bili očarani krajolikom i arhitekturom ovog prekrasnog grada. I napokon: stigli smo do hotela The Star u Hammersmithu, fascinirani njegovom vanjskom arhitekturom. Kad smo se napokon rasporedili po sobama, imali smo tridesetak minuta da se sredimo jer krećemo u prvo razgledavanje ove ogromne metropole.I kad smo se napokon svi okupili, krenuli smo prema najbližoj stanici tubea ili podzemne, Hammersmith.To  je bila točka početka i završetka svakog dana.
U tubeu nam je sve nam bilo novo i nepoznato. Moramo vam priznati,  bilo je zabavno sve komentirati znajući da nas nitko ne razumije.Vožnja je trajala jako kratko. Zatim smo izišli i zakoračili u pravu londonsku gužvu: Picadilly Circus predivan je trg na kojem u svakom dijelu dana možete zateći mnoštvo ljudi. A što je Picadilly Circus bez Coca-Cola reklame? Ovi zaista ogromni monitori pokazivali su reklame velikih kompanija kao Coca-Cola,Samsung... Nakon nekoliko fotografija ispred poznate fontane, krenuli smo ulicama do poznate Oxford Street,u kojoj smo opet zatekli rijeke ljudi. Nakon kratkog razgledavanja ove ogromne ulice dobili smo slobodno vrijeme za što drugo nego shopping! I zaista, ušli smo u ogromnu robnu kuću, u svaku suvenirnicu, svaku trgovinu i tako je prošlo naše slobodno vrijeme. Nakon naporne šetnje otišli smo u restoran u kojem nas je čekao topao obrok. Obilazak smo nastavili razgledavanjem poznatog Chinatowna i njegovih prepoznatljivih lampiona  i kineskih restorana. Na Leicester Squareu vidjeli smo neka od najpoznatijih svjetskih kina i park sa statuom Williama Shakespearea. A ono što je nas je još i više zanimalo  je obližnji M&M's World na 3 etaže koji okupan noćnim svjetlima izgleda kao drugi svijet. Ovom večernjom šetnjom osjetili smo puls Londona petkom navečer i shvatili da je svjetlima okupani noćni London jednako privlačan kao i onaj dnevni. Šetali smo nazad do Picadilly Circusa, tamo zatekli bend i bez imalo oklijevanja počeli plesati i zabavljati se. Sve kamere bile su uperene točno u nas, svi su nas gledali,a zatim nam se nekolicina ljudi i pridružila. Nakon završenog plesa i zabave, krenuli smo u hotel, našim jednim prijevoznim sredstvom tijekom ovog putovanja – podzemnom željeznicom. Za nas je prvi dan bio uzbudljiv i pun iznenađenja,pa smo tako nakon druženja ispred hotela svi otišli u svoje sobe i utonuli u pravi londonski san.
Drugi je dan započeo doručkom u hotelu, a zatim smo se uputili u svoju školu The British International School u Chiswicku. Ispred škole nas je dočekao Fergus i upoznao nas sa samom školom te pravilima. Odveo do učionice koja se nalazila na samom vrhu zgrade. Kroz prozore mogli smo vidjeti predivnu arhitekturu koja nas je okruživala ovom obiteljskom londonskom kvartu. Upoznali smo se s našom profesoricom Tinom koja nas je sljedeća 3 dana vodila kroz nastavni program. Da ne duljim o školi, kišno londonsko poslijepodne proveli smo u Natural History Museum.Tamo smo se našli u ogromnom redu ljudi koji su čekali svoju priliku da uđu u tu predivnu građevinu. Napokon ušli smo unutra i ostali očarani kosturima dinosaura, plavetnim kitom u prirodnoj veličini, putovanjem u središte Zemlje i mnogim drugim  fascinantnim  izlošcima.  Uslijedila je šetnja uz Muzej Viktorije i Alberta kroz otmjeni predio Kennsington prema poznatoj robnoj  kući Harrods. Ušavši unutra, bili smo iznenađeni svime što se tamo može kupiti. Koliko samo skupocjenih stvari stoji unutra, nezamislivo je. Kako se dan bližio kraju, otišli smo na večeru u blizini Tower of London ispred kojeg se nalazi pravo crveno more: tisuće i tisuće keramičkih crvenih makova koji simboliziraju žrtve britnaske nacionalnosti tijekom Prvog svjetskog rata postavljeno je u znak sjećanja. Nakon uživanja u noćnom ugođaju oko Tower of Lonodon, krenuli smo prema svima poznatom Tower Bridgeu. Približavajući se, bili smo očarani osvjetljenjem cijelog mosta. Čitav je prizor bio kao iz bajke. Dugom šetnjom obalom Temze uz gradsku vijećnicu i bojni brod HMS Belfast koji je pretvoren muzej, šetnjom isprekidanom miljunima naših fotografija, krenuli smo prema London Bridgeu. S London Bridgea pružao se predivan pogled na noćni Tower of Lodon i London Bridge i ne moram vam ni reći da smo sve ovjekovječili fotografijama.
Sljedeći je dan započeo u Green Parku gdje smo upoznali fenomenalnog, fantastičnog i neponovljivog vodiča Garya. Poveo nas je  u šetnju kraljevskim Londonom i njegovom slavnom prošlošću. Zapitali smo se zašto u ovom Green Parku nema nijednog jedinog cvijeta, a Gary nam je to jednostavno objasnio. Naime, legenda kaže da je kralj Charles II. ubrao cvijet i rekao kako će ga dati najljepšoj ženi na svijetu, no to nije bila sama kraljica, već jedna od njenih služavki. Bijesna, kraljica je dala ukloniti sve cvijeće u tom parku i baš zato on danas nosi naziv Green Park. Mi sami bili smo dio povijesti, Gary nas je pričom, a i glumom odveo tisućama godina unatrag. Sve nam je to bilo jako zanimljivo,ali ono što smo vidjeli nakon Green Parka jednostavno nam je oduzelo dah. Buckinghamska je palača točno onakva kakavu vidite na slikama, samo puno, puno, puno veća,  ni sami ne možete zamisliti kolika, palača sa stotinama soba, a tko zna koliko samo osoblja ima. Na našu veliku žalost, kraljica nije bila u Engleskoj već na odmoru, pa nismo imali priliku vidjeti je. Potom smo krenuli prema St. James's parku, no prije toga prošli smo pokraj kuće u kojoj žive princ Charles i princ Harry. Da samo znate, i mi smo bili kraljevska obitelj, da, da.Dobro ste pročitali! Mi, glavom i bradom, utjelovili smo kraljevsku obitelj. Nakon ne tako duge glume i zabave krenuli smo prema parku. Ni sami nismo znali što nas tamo čeka,odlučili smo sjesti i malo se okrijepiti. Međutim, ugledali smo vjeverice. Brzo smo požurili preći ogradu i natjecali se kome će se vjeverica popeti na tijelo i uzeti badem koji se nalazio u našim rukama.Ovo je bilo predivno iskustvo koje ne možete doživjeti bilo gdje. Zatim nas je Gary vodio ulicama Londona do Westimensterske opatije i najstarije elitne škole u Londonu. U jednom nam je trenutku rekao kako moramo stati uz zid. Kad nas je napokon pustio da skrenemo iza ugla, dočekao nas je naljepši prizor: Houses of Parliament i Big Ben. Ostali smo zapanjeni i požurili smo fotografirati ono najbolje što smo mogli, iz svih kutova pazeći na osvjetljenje... Gary nas je ponovo vratio u prošlost: bili smo engleski kraljevi, pobunjenici i krvnici. Pozorno smo ga poslušali te krenuli prema Big Benu. Nismo mi zapravo ni bili tada svjesni da se nalazimo ispred najpoznatijeg tornja, ispred onoga koji smo ranije mogli vidjeti samo na slikama. U Downing Street vidjeli smo mjesto na kojem živi britanski premijer te se slikali sa simpatičnim policajcima i Horse Guards. Sljedeći nam je na popisu bio Trafalgar Square. Taj je trg tako predivan da biste mogli satima sjediti tu, u nekom dobrom društvu i pijuckati kavu koju ste kupili u obližnjem Starbucksu. Tu smo se nažalost morali oprostiti od dragoga nam Garya kojemu smo bili pravo osvježenje i kojeg smo zadivili svojim znanjem iz povijesti. Dobili smo slobodno vrijeme koje smo iskoristili kako bismo nešto pojeli te kupili još poneki suvenir. Međutim, to nije bio kraj dana. Usijedio je The British Museum, a nakon njega već pomalo umorni laganim korakom krenuli smo prema Hyde Parku i Kennsington Gardens. Na samom ulazu fotografirali smo predivnu zelenu panoramu koja se nalazila pred nama te krenuli prema kipu Petra Pana. I tu smo se fotografirali, te krenuli prema Kennsington Palace u kojoj je nekad živjela svima poznata princeza Diana, a u kojoj danas žive princ William, vojvotkinja Kate i mali George.Tu smo sjeli, malo se odmorili te hranili labudove i patke koji su uživali na površini obližnjeg jezera. Nakon večere u talijanskom restoranu,već pomalo isrcpljeni zavirili smo kratko u svijet Notting Hilla i uskoro se zaputili prema hotelu.
Ponedjeljak je bio novi dan koji smo započeli školom.Profesorica Tina nas je već čekala s velikim osmijehom na  licu. Dobili smo zadatak da napišemo kratki igrokaz koji ćemo naravno sutradan i odglumiti. Nakon ne tako napornog dana u školi krenuli smo prema Shakespearevom kazalištu The Globe.Tamo nas je voditeljica odvela na same tribine ove replike originalnog kazališta. Vratili smo se u vrijeme renesanse i uživali slušajući o poznatom piscu. Nakon razgledavanja muzeja u sklopu kazališta krenuli prema muteju suvremene umjetnosti Tate Modern i poznatim mostom za pješake Millenium Bridge zaputili se prema Katedrali svetog Pavla. U Chiswicku nas je čekao Gary jer je slijedila je kazališna radionica. Puni entuzijazma, jedva smo čekali doći u prostorije BIS-a.Gary nam je podijelio papire i radionica je započela. Kratkim uvodom u svijet glume,Gary koji je i sam glumac dao nam je papiriće na kojima se nalazio dijalog Romea i Julije.Svako od nas ponešto je glumio i bilo nam je jako zabavno. Pjevali smo svi zajedno i bili smo baš opušteni, zato nam se ova radionica posebno svidjela.Slobodno vrijeme koje smo dobili proveli smo u robnoj kući Primark. Sunce se već polako počelo spuštalo,pa smo otišli na večeru u Fourbert's gdje smo uživali u talijanskim specijalitetima te se kasnije okrijepili sladoledom. Posjetili smo prvi Hard Rock Cafe te muzej u kojem smo vidjeli kostime,instrumente i rekvizite velikih zvijezda poput Madonne, John Lennona...Zatim tubeom ponovno do stanice Hammersmith i ravno u hotel.
U utorak smo u školi odglumili već pripremljene te usavršene igrokaze. Naša je profesorica bila oduševljena ne samo tematikom već i načinom na koji smo to odglumili. Nakon nastave podjelila nam je diplome te smo razmjenili brojeve kako bismo ostali u kontaktu. Nismo dugo žalili za Tinom jer je uslijedila je dugoiščekivana vožnja London Eyeom. Svi smo bili uzbuđeni pa smo onog trena kada smo ušli u svoju kabinu počeli pjevati. Jednostavno smo uživali u pogledu koji se pružao u nedogled 360º, London za nas nije imao granica. Poslije smo istražili svijet slavnog Camden Towna u kojem možete vidjeti najneobičnije ljude na svijetu. Kako se bližio kraj dana, krenuli smo na posljednju večeru u Londonu. Još jedan posjet Oxford Streetu i naše se  putovanje bližilo kraju.
Niti kad smo se ujutro ukrcali u avion mi nismo bili svjesni da je to avion koji nas vodi kući. Kad je avion uzletio, neki od nas pustili su suzu tek tada možda shvativši da je to to. Let je bio ugodan, a u Splitu su nas čekali naši roditelji. Tužnih lica krenuli smo kući, a vjerujte nam, tek smo tada postali svjesni da smo mi zapravo bili u Londonu o kojem smo prije putovanja pričali svaki dan.
Ovo se putovanje duboko urezalo u naše uspomene, ovo je nešto što nam nitko ne može oduzeti. Upoznali smo London na najbolji mogući način. Želimo se ovim putem i zahvaliti profesorici Polić koja je bila naš vodič i koja nas je trpjela ovih 5 dana, ali vjerujemo da je i njoj bilo zadovoljstvo provoditi vrijeme s nama.I kad smo se vratili, kada smo sve ispričali svojim roditeljima i bližnjima, tek smo tada postali svjesni gdje smo bili.Nezaboravno putovanje koje je bilo i bolje nego što smo ga zamislili. London je grad kojem će se, vjerujem, većina nas vratiti, a mi preporučamo sljedećim generacijama da ne propuštaju ovakvu priliku!
Rosana Prvinić 3.e